1. Зло вірить, що воно – добро.
Ніхто не хоче чинити зло, воно здатне існувати, тільки мімікруючи під добро. Говорять, що люди творять зло, коли почуваються безкарними, але це не так. Люди, які творять зло, не відчувають безкарності, вони відчувають себе правими. Зі злом так складно впоратися саме тому, що воно щире, всім серцем вважає себе добром. Ця віра настільки щира, що завжди є спокуса поставитися до неї з розумінням та повагою.
Творить зло людина, яка живе в ілюзорній реальності, в якій це зло представляється йому обґрунтованою, виправданою, справедливою дією.
Не чекайте, що зло розуміє себе як зло. Не намагайтеся переконати чи довести злу, що воно зло. Якщо ви зіткнулися зі злом, потрібно не переконувати, а захищатись.
![](https://dyvensvit.org/wp-content/uploads/2024/06/449128358_825187626344311_5086757042021993530_n.jpg)
2. Зло – це завжди насильство.
Зло не домовляється, а завжди агресивно добивається свого на шкоду вашим інтересам.
Насильство поширене набагато сильніше, ніж ми звикли думати. Людина здійснює насильство щоразу, коли змушує іншу людину вчинити всупереч її бажанням чи її волі. Незалежно від способу, яким він це робить, — прямим насильством, криком, загрозою, тиском, маніпуляцією чи обманом.
Зло визначають не цілі, а методи, за допомогою яких ця мета досягається.
3. Зло балакуче.
Оскільки основний інструмент зла – насильство, злу необхідне право на насильство. Таке право дають злу узагальнення. Зло легко дізнатися по тому, як воно завжди спілкується не з вами особисто, а з умовною категорією, до якої воно вас зарахувало: «з такими людьми інакше не можна», «він не заслуговує на іншого», «на що ти взагалі розраховував у такій ситуації», «дружина повинна», «чоловік винен».
Зло надає якості: «не дав, бо жадібний», «не допоміг, бо черствий», «не зробив, бо лінивий».
Якщо людина у спілкуванні з вами обговорює не обставини, в яких виникла проблема, а ваші якості, які призвели до цієї проблеми, — час захищатися.
4. У зла є місце існування.
Зло живе і процвітає в просторі між тим, як все має бути з вашого особистого погляду, і тим, як все насправді: «ти не повинен був так чинити», «ти не повинна була так говорити», «так не мало бути».
Зло не шанує реальність. І завжди прагне підпорядкувати реальність своїм уявленням про те, якою ця реальність має бути.
Завдання зла — позбавити реальність права на самовизначення.
5. Зло ліниве.
Зло завжди пропонує найпростіший і найдоступніший вихід зі становища. Обдурити легше, ніж сказати правду. Підвести простіше, ніж стримати слово. Змусити простіше, ніж пояснити та домовитися.
Зло не потребує зусиль. Зусиль потребує добро. Людина, яка завдає вам біль, найчастіше робить це тому, що не хоче витратити час і сили на те, щоб вирішити проблему в інший, ненасильницький спосіб.
6. Зло — невігластво добра.
Вибір між добром та злом — це не питання вирішення, це питання вміння. Злу не треба вчитися, добру ми вчимося все життя. Фундаментальна відмінність добра від зла – це бажання вчитися бути кращим».